Микеланджело Буонароти
Роденият към смърт отива…

Превод от италиански: Драгомир Петров, 1970

chitanka.info

Роденият към смърт отива…[0]

Роденият към смърт отива —

в бега на слънцето и дните

твар земна не остава жива.

Без сладостите и злините,

без дарби и без слог висок,

без потеклото на дедите

сме сенки денем, дим във мрака.

А хора като вас със всяка

тъга и радост бяхме ние;

но след като смъртта ни скрие,

земя сме мъртва, мълчалива.

Роденият към смърт отива;

очите наши бяха цели,

със зрак във всяка кухина,

а днес са празни, почернели —

на дните станаха храна.

[0] Този така силен фрагмент от недовършено стихотворение, който дълго време бил приписван другиму, говори за силното влияние на Савонарола, изпитано от Микеланджело като младеж във Флоренция. — Б.пр. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.